Credits to explosiveskull for the sub www.addic7ed.com.
Fixed & Synced by bozxphd. Enjoy The Flick.
Лондон, 1912.
Жените нямат спокойствието на нрава,
баланса на ума,
за да упражняват мнението си по политически въпроси.
Да им дадем право на глас
означава да загубим социална структура.
Жените са отлично представлявани от бащите, братята, съпрузите си.
Дадем ли им право на глас, ще е невъзможно да ги спрем.
Жените ще поискат право да бъдат депутати,
министри, съдии.
От десетилетия жените водят
мирни кампании за равенство и право на глас.
Аргументите им са игнорирани.
В отговор, Емелин Панкърст, лидер на движението на суфрагетките,
призовава за национална кампания за гражданско неподчинение.
Това е историята на група работнички, които се присъединяват към борбата.
С У Ф Р А Ж Е Т К А
Мод, занеси това в Уест Енд.
Трябва да е там до 6:00.
Доставчиците трябваше да са го взели.
Гласове за жените!
Гласове за жените.
Победата ще е наша!
Гласове за жените!
Победа!
Гласове за жените!
Джордж спи ли?
Да. Г-жа Гарстон му даде хляб и сладко.
Добре ли си? Късно е.
Тайлър ме прати до града.
Дай да видя. - Нищо ми няма.
Попаднах в размирица.
Имаше много крещящи жени.
Счупиха всички прозорци в Уест Енд.
Аз ще занеса това утре сутрин.
Лягаш ли? - Само да довърша това.
Горе ръцете.
Ако продължаваш така, никога няма да се облечеш.
Чорапите.
Добре, скъпи. Мерси, г-жо Гарстон.
Ела тук. Да слушаш!
Хайде, всички.
Необуздани щети от суфражетките. Г-жа Панкърст е в неизвестност.
Г-жо Милър! Г-жо Милър!
Не ме игнорирайте. - Съжалявам, г-н Тайлър.
Пак закъснявате? - Не мисля, аз...
Млъквайте. Чуйте ме.
За втори път закъснявате, а сте тук от едва три седмици.
Не съм... - Не ми отговаряйте, казвам Ви!
Съжалявам. - Искате да Ви уволня? Така ли?
Не, не, не искам.
Няма да закъснявам повече. - Докажете го!
Ремъкът пак се е разхлабил.
Провериха го в петък, Мод.
Мирише на изгоряло. Проверих ги всичките.
Вземи си инструментите!
Провери ремъка на номер 6!
Мерси.
Срещаме се в сряда и четвъртък, ако имаш интерес.
В аптеката на Елин.
Хей, Мод.
Остави ли пратката до Барклис вчера?
Джордж не беше добре.
Сони я занесе днес сутринта.
Готова ли си?
Това ми е най-голямата.
Маги.
Здравей, Маги.
Мъжете имат всички права върху децата ни.
Мъжете контролират финансовата ни сигурност.
Кой е това?
Съпруга на депутат. Г-жа Хоугън.
На Коледа раздава мандарини на децата.
И премиерът, г-н Аскуит,
се съгласи да чуе разказите на работнички
в цялата страна.
Имаме възможност да докажем,
че както сме равни на мъжете като работници,
така и трябва да сме равни в правото си на глас.
Ти не си работила и ден от живота си.
Това е моментът да се изправите и да проговорите,
а аз ще избера един човек от тази пералня,
който да говори пред Камарата на общините.
Ще бъде чут от канцлера на хазната, г-н Лойд Джордж.
Не ни пука, скъпа.
На някои ни пука, г-жо Коулман, така че си затваряйте плювалника.
Благодаря ви за подкрепата. Гласове за жените!
Дами, глас за жените! Силата е във вашите ръце.
Благодаря ви, дами. - Разкарай се.
Гласове за жените. Благодаря ви.
Мамо! Мамо!
Здравейте, деца. Дайте ми момент.
Ти ще разкажеш ли историята си?
Г-н Тайлър е добър работодател.
Към теб е. - Върни си думите.
Не мога да върна това, което виждам.
Тук си от по-малко от месец. - И?
Работя като перачка от 13-годишна.
Маги е само на 12 и вече е тук.
За нас, жените, става все по-трудно.
Трябва да правим каквото можем, както можем.
Като да чупим прозорци? Неуважително е.
Майната му на уважението.
Искат да уважавам закона?
Да направят закона порядъчен.
Джорджи, тук са 6.
Готов ли си? Гледаш ли?
Имаш си свои.
Видя ли г-жа Хоутън?
Иска някои от жените да идат в Парламента.
Мисли, че трябва да ни плащат повече.
Пак раздава правосъдие.
Кажи лека нощ на Краля, Джордж.
Лека нощ, сър.
Браво.
Хайде.
Сега, господине, бихте ли поели дълбоко въздух?
Браво.
И издишайте.
И сега вдишайте дълбоко, моля.
И издишайте.
Добре. Вдишване.
Да. 11:00 минава през тунела.
Браво. На време е.
Той е добре.
Браво.
Суфражетка ли сте, г-жо Елин?
Да, но по-скоро съм войник, г-жо Уотс.
Разказите на жените имат ли значение?
Може би. Но г-ца Панкърст казва,
"Делата, а не думите, ще ни спечелят правото на глас."
Направете си смес.
Джордж, харесваш ли желирани бонбони?
Добър ден. Другите дойдоха ли?
Още не. Но можеш да влезеш.
Да вдишва пара с няколко капки във водата. По два пъти на ден.
Дръжте го на топло.
Не, не. Няма такса.
Довиждане. - Благодаря Ви.
Благодаря, г-н Елин. - Г-жо Уотс.
Хайде.
Да те опаковаме.
Офицер Бърил.
Г-н Хоутън, благодаря Ви, че дойдохте. Това е инспектор...
Инспектор Снийд. Бенедикт Хоутън, МВР.
Информиран съм,
че имате значителен опит с наблюдението от спец частите.
Събирам сведения за различни нарушители на реда, сър,
включително фенийски подстрекатели в Ливърпул и Манчестър.
Ще Ви покажа.
Такива камери се използват
за пръв път в страната.
По-високотехнологични са от всичко, което сме използвали досега.
Благодаря.
Достатъчно малки, че да се използват без трипод.
Което значи, че можем да ги използваме под прикритие.
Добре.
Да започнем с г-жа Едит Елин.
Главен командир. Умна е.
Арестувана е 9 пъти, влизала в затвора 4.
Образована и безскрупулна,
което я прави особено опасна.
Трябва да отбележим и съпруга й, г-н Хю Елин.
Аптекар.
Затварян два пъти за подстрекаване дейностите на съпругата му.
Пълноправен член на Съюза на мъжете.
Една стара познайница... Г-жа Вайълет Милър.
Мести се доста. Арестувана няколко пъти. Задържана два.
Многодетна. Съпругът й е долен алкохолик.
Тя агитира. Влиза изцяло в играта.
Използва стремежа си да набира хора.
Да оправдае неоправдаемото.
А това кой е?
Уотс. Мод Уотс.
Не сме я виждали преди.
Добро момиче. Хайде, хайде. - Не, махни се.
Всичко ще е наред. Всичко.
Знаеш как го харесвам.
Връщай се на работа. Хайде. Бързо.
Какво искаше, Мод?
Не ни стига сапунът.
Защо не каза на снабдяване, като не стига?
Не искам такова недоразумение да се случи пак, чуваш ли?
Напомня ми за теб на тази възраст.
Г-жо Милър,
чух, че сте избрана да изнасяте реч
пред г-н Лойд Джордж. - Утре.
Оставете гласуването на нас, мъжете. А ние ще ви оставим у дома.
Вече съм си изработила часовете.
Във вторник и четвъртък.
Маги ще доработи, ако има.
Защо не кажете на г-н Милър,
че ще Ви стегна и ще Ви вкарам акъл в главата, ако той не успее.
Добре ще й се отрази, нали?
Вайълет.
Утре ще дойда с теб да те слушам.
Мод, какво правиш?
Само ще слушам.
Искаме глас! Искаме глас!
Вайълет!
Къде беше? Чакахме те...
Вайълет. - Нищо ми няма. Добре съм.
Г-жа Хоутън е вътре.
Хайде, тогава.
Г-жо Милър. За Бога!
Пералня Глас Хауз са следващи.
Моля да се готви Съюза на тъкачките от Шефилд. Вие сте следващи.
Не можеш да говориш в този вид.
Делегациите ще бъдат изслушани една по една.
Добре съм. - Не, г-жо Милър. Не сте.
Лойд Джордж ще ви отпрати и какво ще кажете?
Перална Глас Хауз.
Мод.
Говори вместо мен.
Не мога.
То е написано. - Не, не съм добра в...
Трябва само да го прочетете. - Помолете другиго.
Някой друг ще се справи по-добре. - Ще успеете.
Нямаме време. - Пералня Глас Хауз, моля.
Вайълет... - Ще се справиш.
Давай. Можеш.
Успех, Мод.
Започвате ли, г-жо Милър?
Уотс.
Г-жа Уотс, сър.
Г-жа Милър няма възможност...
Имам нейната реч.
И Вие ли работите в пералня Глас Хауз в Бетнал Грийн?
Там съм родена.
Тогава бих искал да чуя Вашата реч.
Не знам какво да кажа.
И майка Ви ли е работела в пералнята?
Откакто е навършила 14.
Завързвала ме е за гърба си или под медните казани, ако спя.
Всички жени с бебета са го правели.
Работодателят е позволявал?
Важното му е да се върнат на работа.
На него? - Г-н Тайлър.
Майка Ви още ли работи в пералнята?
Почина, когато бях на 4.
Разбирам.
Казан се е обърнал и я е попарил.
А баща Ви?
Не го познавам.
Работите за г-н Тайлър от...
Почасово откакто съм на 7.
От 12-годишна на пълен работен ден.
Не ти трябва образование, за да переш ризи.
Бях добра с гладенето на яките.
Отдава ми се.
От 17-годишна съм главна перачка, надзирателка от 20.
Сега съм на 24.
Млада сте за такава длъжност.
Работата в пералнята е кратка, ако си жена.
Защо?
Имаш болежки и кашлица, протрити пръсти,
рани по краката, изгаряния,
главоболие от газа.
Едно момиче се натрови миналата година.
Повреди си дробовете. Вече не може да работи.
А заплащането Ви?
Получаваме по 13 шилинга на седмица, сър.
За мъжете е 19.
А работим с 1/3 повече часове.
През повечето време те са навън на доставки, поне дишат чист въздух.
Какво би означавало за Вас правото на глас, г-жо Уотс?
Не съм си помисляла, че ще го получим,
и не съм мислела какво би значело за мен.
И защо сте тук?
Мисълта, че бихме могли.
Че този живот...
Че можем да го живеем по друг начин.
Съжалявам, говоря си... - Не, не.
Най-добрите думи са тези, които се превръщат в дела.
Благодарим, г-жо Уотс.
Вярвам, че това е записано.
Ще Ви дадем отговор много скоро.
Поправка в закона спокойно може да е крачка към гласоподаването ви.
Благодаря, г-не.
Може ли да чуем Съюза на тъкачките от Шефилд?
Пила си. - Само бренди.
Г-жа Хоутън ни почерпи. - Тя може да си го позволи.
Говорих, Сони.
Мислех, че само ще слушаш.
Вайълет не можеше и помолиха мен.
Щях само да кажа нейните думи,
но ме попитаха дали и аз работя в пералнята.
И просто започнах да говоря.
С г-н Лойд Джордж.
Ако можем да гласуваме... - Какво ще правиш, Мод?
Каквото и ти, Сони...
ще упражнявам правата си.
Ще упражняваш правата си?
Да не си станала суфражетка?
От тези на Панкърс? - Не.
Г-жа Милър е такава.
Знаеш как се говори.
Ако прекарваш време с нея, и теб ще нарекат така.
Само се грижа за теб, Мод.
Знам.
От край време само това правя.
Мод! - Вайълет.
Г-жа Елин те кани на чай.
Така ли? - Да.
Каза, че си успяла да събудиш уестминстърските динозаври.
Къде са дипломите на г-н Елин? - Той няма такива.
Баща му му завеща бизнеса,
но той не се отдаде на химията.
Аз исках да стана лекар.
Баща ми не одобри.
Но все пак ме бива с диагностиката.
Женени сте?
От 23 години.
Надявах се един ден
на вратата да пише "Елин и дъщери".
Човек трябва да мисли за бъдещето.
Чух, че сте говорили добре.
Мислех да го заведем на море това лято.
Мод, не си мисли непосилни неща.
Горе ръцете.
Може да идем на кино в петък.
Дай! Дай! Ела тук.
Г-жо Милър. Сигурно Ви се иска да бяхте мъж.
Сигурно Ви се иска да не сте дърт. - Крава.
Ела.
Пожелай ни късмет. - Късмет би било да спреш с това,
да идеш на работа.
Хайде. - Отивай.
Готова ли си? - Да.
Ето, Мод.
Изглеждаш перфектно.
# Викайте с песента, #
# Викайте с вятъра, зората се пробужда. #
# Марширувайте напред, #
# Слоганът ни се развява, надеждата се пробужда #
Виждаш ли нещо? - Още не са отворили вратите.
# Високо се издига... #
Това е той.
Премиерът разгледа внимателно речите на всички жени.
След внимателен дебат с няколко депутати,
всички симпатизиращи с проблемите на жените,
беше отсъдено, че няма данни,
подкрепящи промяна в закона за правото на вот.
Какво?
Без гласуване за жените ли, сър? - Без гласуване.
Но г-н Лойд Джордж ме слушаше. Записа си всичко.
Срамота. Срамота!
Как смеете!
Лъжец! - Лъжец!
Лъжец! - Засрамете се!
Срамота!
Лъжец!
Хайде. Позабавлявахте се.
Тръгвайте!
Мърдайте! Хайде!
Прибирайте се!
Не ме блъскай!
Вайълет!
Оставете я на мира!
Не ме наранявайте!
Не!
Оставете я!
Влизай! Влизай!
Не! Не!
Добър ден. Бенедикт Хоутън.
Колко е гаранцията?
Два паунда, господине.
Не, Бенедикт. Трябва да платиш за всички жени.
Не мога само аз да си тръгна.
Бенедикт, моля те. - Няма.
Колко е общо? - По два паунда на всяка.
12, за да освободим всички жени. Моля те, подпиши.
Парите са мои. Мои са!
А ти си моя жена. Ще се държиш като такава.
Алис, достатъчно ти угаждам,
но това е прекалено.
Благодаря Ви.
Хайде.
Трябва да взема сина си преди 6:00.
Закъснявам. Той трябва да пие чай.
Няма да сте си вкъщи за чая.
Искате ли да се свържа със съпруга Ви, г-жо Уотс?
Прибрах суфражетка миналата седмица. - Аз не съм суфтажетка.
Малък недодялан диамант.
В бикините й - три тухли.
Работи директно за г-жа Панкърст.
Попитах я защо го прави.
Каза, че това дава смисъл на живота й.
Тя е само изпълнителка.
Не съм суфражетка.
Радвам се.
Знаете ли, казват,
че начинът, по който някои жени се държат през последните месеци,
допринася доста към аргумента,
че психичното здраве на женския пол е по-нестабилно от това на мъжкия.
Но аз не съм съгласен.
Там няма лудост.
Те много добре знаят какво правят.
Но моето мнение е без значение.
Работата ми е да прилагам закона, г-жо Уотс.
Затова сега ще Ви дам един съвет
и искрено се надявам да го приемете.
Излежете си присъдата сега.
Седмица в най-лошия случай.
После се приберете при съпруга си.
Те ни излъгаха.
Не са излъгали.
Не са обещали нищо. Не дадоха нищо.
Палтото.
Чифт чорапи. Дупка на десния.
Не се нервирай, Мод. Спокойно.
Ние сме политически затворници. Имаме право да носим собствени дрехи.
Горе ръцете.
Имаме право...
Моля ви...
Съжалявам, Джорджи.
Жена ти е голям позор, Сони.
Трябва да я държиш под контрол.
Полицията поваля кучките на колене.
Мод трябва да е свикнала с това.
Мръсни курви.
Хайде, Мод.
Тъгува за момчето си.
Всички сме отделени от тези, които обичаме.
От майка ми.
Рядко я виждах, когато бях дете.
Работеше ден и нощ,
борейки се да получа образование като брат ми.
Но това изискваше жертви.
Ето я Емили.
Била е тук по-дълго от всички нас.
На гладна стачка е.
Г-жа Панкърст нареди и ние да последваме.
Ще стачкуваме, докато не ни приемат за политически затворници.
Не и Мод.
Тук е за пръв път.
Емили. - Вайълет.
Имаме си нов член.
Това е Мод. - Добре дошла, Мод.
По-бързо. Движете се.
Хю!
Добре дошли, г-жо Уотс. Елате с нас.
Трябва да тръгвам. Трябва да видя сина си.
Всеки получава първия път, Мод.
За лежането в затвора.
Мерси.
Г-жо Милър, ще отвърнем на полицейското насилие с насилие.
Ще Ви държим в течение.
Вкъщи ли са? Г-жо Гарстон!
Сони?
Как е Джордж? - Тихо. Спи.
Съжалявам, Сони.
Сони, опитах се да се прибера веднага, но ме държаха там...
Не мога да те гледам.
Не знаеш какво ни причиниха.
На вас? А на мен и Джордж?
Полицията беше тук.
Казах, че не знам нищо.
Цялата улица шушука за това.
Покрих те пред Тайлър, но той знае.
Няма да се повтори.
Мамо! - Здравей, миличък!
Връщай се в леглото!
Лягай, миличък. Идвам след минутка.
Веднага. - Хайде, миличък.
Ял ли си? - Г-жа Гарстон се постара.
Ще ти направя чай.
Чаках те да се върнеш почти до съмване.
Молех се да се прибереш.
Вече съм тук.
Повече не ме засрамвай така.
Хайде, изчезвай. До гуша ми дойде.
Откакто дойде носиш само проблеми.
Ще се видим вкъщи.
Обичам те.
Всичко е наред.
Гласове за жените!
Здрасти, Мод.
Радвам се, че си по-добре.
Сони ми каза, че си била болна.
Няма проблем, да знаеш.
Намерих някой да ти покрива часовете.
Мамо.
Изчакайте ме тук. Няма да се бавя.
Мод.
Вайълет.
В петък има голямо събиране. Слуховете са, че тя ще говори.
Трябва да вървя.
Не мога.
Не може да не можеш.
Г-ЖА ПАНКЪРСТ ВСЕ ОЩЕ В НЕИЗВЕСТНОСТ Суфражетките очакват нарежданията й.
Ако имахме момиче, как щяхме да я кръстим?
Маргарет.
На майка ми.
Какъв живот щеше да има?
Същия, като твоя.
Днес ще работя до късно.
Потвърдиха се намеренията им за отмъщение.
Подреждат стратегията си.
Източникът ни в Луишам твърди, че г-жа Панкърст ще даде адрес.
Кога? - Всеки момент. Не знаем къде,
но съм сигурен, че дамите от Източен Лондон ще ни заведат.
Емили. - Мод, радвам се да те видя.
Слушала ли си я и преди?
Много пъти. Тя няма страх.
Емили, Едит ни чака. Успя, а?
Едит. Тук си.
Трябва да побързаме. Появява се за пръв път от месеци.
Ще са нащрек да я арестуват.
Здравейте, г-жо Панкърст.
Успех! - Благодаря ви!
Браво!
Приятели мои,
въпреки правителството на Негово Височество,
аз съм тук.
Знам колко жертвахте, за да дойдете.
Много от вас са се отдалечили от живота, който преди са водели.
Но аз усещам духа ви!
От 50 години
ние водим мирни преговори за правото на глас на жените.
Бяхме подигравани, смачквани, игнорирани.
Сега осъзнаваме, че ни трябват дела
и жертви!
Да!
Борим се за време,
в което всяко новородено момиче
ще има равни шансове с нейните братя.
Никога не подценявайте силата, с която ние, жените,
можем да определяме съдбите си. - Да!
Не искаме да нарушаваме закона,
искаме да пишем закона!
Бъдете активни, всяка по своя начин.
Ако можете да чупите прозорци, чупете ги.
Ако можете по друг начин да разрушавате имущество,
правете го.
Не ни остана нищо друго, освен
да се противопоставим на правителството.
Ако трябва да влезем в затвора, за да получим глас,
нека пречупим прозорците на правителството,
а не телата на жените.
Отзад, Мод. Отзад.
Подтиквам всички тук,
както и всички жени във Великобритания, към бунт.
Предпочитам да съм бунтарка, но не и роб.
Не позволявайте да арестуват г-жа Панкърст!
Не се предавам!
Едит. - Г-жо П.
Скъпа Емили.
Това е г-жа Уотс, г-жо Панкърст.
Мод. - Благодаря ти, Мод.
Никога не се предавай. Никога не предавай борбата.
Не! Пуснете ме!
Не ги арестувай.
Съпрузите им ще се погрижат.
Оставете ги пред домовете им.
Сони, съжалявам.
Приех те, Мод.
Мислех, че мога да те поправя.
А ако не трябва да го правиш?
Ти си майка, Мод.
Съпруга си. Моята съпруга. Това трябва да бъдеш.
Вече не съм само това.
Сони! Сони! Какво правиш?
Сони! Пусни... Сони! Какво?
Сони! Сони!
Махай се! - Сони!
Пусни ме да видя Джордж! Сони?
Дай да видя Джордж. Сони!
Сони!
Пусни ме! Искам да видя Джордж!
Сони!
Ти си позор!
Така.
Това е.
Две и шест на седмица.
Нека да са два и четири. Съюзът плаща.
Добре.
Ще ти взема одяала
и дрехи от хранилището на Женския съюз.
Те събират дрехи за жени, които...
Съжалявам.
Не, не, не.
Не плачи.
Вбесява ги повече ако видят, че не са те засегнали.
Упражнявай с мен.
Хайде, Мод.
И самият Той ще бъде с тях,
и ще изтрие всяка сълза
от очите им и вече няма да има смърт,
нито жалеене, плач или болка.
Предишните неща отминаха.
Два и четири на седмица, а леглото е от пирони!
Да спиш в кош, Моди.
Г-жа Панкърст се е появила.
Господа, това е преднамерена ескалация,
която парламентът не може да приеме.
Кой знае какво ще направят. - Наредено им е да са в готовност.
Източен Лондон трябва да се мобилизират.
Да ги взимаме ли насериозно? - Не бих подценил опасността.
Премиерът - също.
Ако ще се заемаме, трябва да се приближим.
Надявам се да открия все още подлежащите на убеждаване
и те да проникнат и информират останалите.
Открихме слабостите в редиците им.
Надяваме се някоя да се пречупи.
Ще пусна тези в пресата.
Ето, Мод. Видя ли се?
Срамота.
"Натрапничките на г-жа Панкърст".
Снимката не е лоша. Може да си я изрежа. За стената.
Тръгвай си, Мод.
След всичко, което направих за теб.
И начина, по който ти се отплатих.
Г-н Тайлър!
Какво зяпаш?
Викнете полиция!
Върни се, Мод!
Ще си оправдана, още днес.
В замяна, ще ми помогнеш.
Ще ми подаваш информация.
Всичко, което знаеш, което чуеш.
Дори и да е само откъслечно, пак ни интересува.
Погледни ме.
Той си го заслужаваше.
Ако Ви кажа... - Някой ще слуша ли момиче като теб?
На някой ще му пука ли? Не.
Ти си нищо на този свят.
Израснах с момичета като теб, Мод.
Хора, които рискуват живота си за отмъщение и кауза.
Познавам те.
Те - също.
Те знаят как да привлекат момичета като теб.
Момичета без пари, без бъдеще, които искат нещата да са по-добре.
Те ви поемат, стягат, нагласят
и ви казват, че сте пехотинците за каузата.
Но сте само фураж...
за битка, която не можете да спечелите.
Предлагам ти помощ.
Приеми я.
Преди да е твърде късно.
Хайде, Джордж.
Джордж, протриваш си обувките!
Какво ти става? Какво ще каже майка ти?
Джордж!
Какво ще правя с теб?
Хайде.
Мод?
Мислех, че няма да дойдеш днес.
Влизайте.
Следващия път му хвани лявата ръка.
Беше инцидент.
Дами, искам да сте бдителни, когато влизате и излизате.
Знаем, че ни наблюдават.
Надяваме се, че не очакват да ни намерят тук.
Знам, че войнствените действия не са за всяка от вас,
затова ви моля да решите сега.
Ако някоя не иска да остане, може да си тръгне.
Трябват ми само тези, които са изцяло отдадени.
Няма да ви съдим.
Добре. Да започваме.
Вайълет, картата, моля.
Така... Отбелязала съм по картата.
Пощенските кутии са в червено.
Телеграфните жици са зелени.
Ще прободем в сърцето на комуникациите.
Помнете, по никакъв начин не трябва да застрашаваме човешки животи.
Ще започнем рано, преди съмване.
Така улиците трябва да са пусти.
Вземете си локациите.
Запомнете ги, после ги изгорете.
Не искаме да попадат в грешните ръце, нали?
Ти гониш.
Джордж. Джордж.
Джордж.
Миличък.
Колко бавно. Джордж, можеш и по-бързо.
Тичай, тичай!
Ела тук.
Кой те облече тази сутрин? - Татко.
Татко?
Още си с пижамата.
Ти кога се прибираш?
Не знам.
Нещо много лошо ли си направила, мамо?
Не мисли така. Просто не мога да се прибера в момента.
Заради болестта ти ли?
Татко казва, че не си добре с главата.
Това не е вярно, Джордж.
Заповядай.
Тази е за днес.
Тази е за утре.
А тази си я запази до следващия път. Хайде.
Джордж. Влез вътре.
Не го взимай отново, Мод. - Дай ми да го виждам. Моля те.
Да ти се доверя с него?
След това, което направи с Тайлър?
А той какво правеше с мен, Сони? С години.
Джордж ми принадлежи.
Според закона е мой, Мод.
Аз решавам къде принадлежи.
Такъв е законът.
Уважаеми г-н Стийд,
Мислих над предложението Ви
и ще трябва да откажа.
Разбирате ли, аз всъщност съм суфражетка.
Казвате, че никой не слуша момичетата като мен.
Аз не мога повече така.
Цял живот съм имала уважение,
правила съм каквото мъжете ми кажат.
Вече знам по-добре.
Струвам нито повече, нито по-малко от Вас.
Г-жа Панкърст казва,
"Ако мъжете могат да се борят за свободата си,
то и жените могат да се борят за тяхната."
Джордж, връщай се в леглото.
Ако законът казва, че не мога да виждам сина си,
ще се боря да променя закона.
И двамата сме войници по един или друг начин.
Хайде, Мод. - Намерете си партньори.
Борим се за нашата кауза.
Мод. - Няма проблем.
Трябва да участваш,
ако искаш промяна в света.
Много добре.
Браво, Моди.
Аз няма да се откажа от моята.
А вие от Вашата?
Ако мислехте, че ще го направя, сбъркал сте за мен.
Искрено Ваша, Мод Уотс.
Още една експлозия на пл. Кадоган.
Из цял Лондон е, сър. И телеграфните жици са срязани.
Г-жа Уитърс е видяна в близост.
Вземи заповед.
Добро утро.
Инспекторе.
Доста хапчета, г-н Елин.
Голям паразит са, Инспекторе. - Жена Ви тук ли е?
Едит! - Точно довършвам преглед.
Аз мога да вляза.
Мастит.
Ще се видим в петък.
Вече да не сте дойка, г-жо Уитърс?
Ще приключваме ли с това?
И преди сте търсили без резултат, но отново ще се подчиня.
Умна жена сте, г-жо Елин, признавам ви го - как прелъстявате тези жени.
Примамвате ги, тренирате за разруха.
Арестувана сте, г-жо Уитърс.
Без съпротивление.
Пусни ме! - Хайде.
Пусни ме! Пусни ме! - Не се съпротивлявайте. Изведете я.
И мен ли ще арестувате? - Не днес, г-жо Елин.
Пусни ме!
Г-жа Уитърс ще получи поне 6 месеца.
Аз бих лежала няколко седмици, Едит, но...
Какво?
Сега не е моментът да се предаваме.
Напротив. Използваме медийния интерес.
Медиите единствено ни се присмяха.
Присмиват ни се, защото усещат заплаха.
Г-жо Хоутън. - Дами.
Имаш ли информацията?
Къщата на Лойд Джордж още не е завършена.
Оплакваше се на вечеря онзи ден.
Строят я до голф игрището на Уолтън-он-дъ-хил,
платено от собственика на "Новини от света".
Много ценно. Благодаря.
Едит, ела тук.
Г-жо Уотс, как е синът Ви?
Утре има рожден ден.
Толкова съжалявам.
Вярвах на съпруга ми и правителството му.
Сбърках.
Трябва да вървя. - Нямам сили!
Едит, чуй ме, моля те.
Къщата на министър? Това е прекалено.
Защо?
Необитаема е. Празна. Никой няма да пострада.
Прекаляваш, Едит. Винаги съм знаела, че си отдадена докрай, но това...
Г-жа Панкърст ни помоли... - Помоли ни за прекалено много.
Вайълет!
Не можеш да го направиш.
Не можеш да ме въвлечеш, а после да ме зарежеш.
Съжалявам, Мод, но не мога. Аз...
Не сега.
За тези, които имам вече, не мога да се грижа.
Кога очакваш?
През лятото.
Толкова съжалявам, Мод.
Само искам да му честитя рождения ден.
Поне това ми позволи.
Не сега.
Сони... Сони. - Недей.
Не можеш... - Закъсня.
Това са г-н и г-жа Дрейтън.
Ще вземат Джордж.
За какво говориш?
Ще го осиновят.
Сони... - Имаме много хубав дом, с градина...
и всичко, от което ще има нужда. - Не... Джордж!
Не мога да се грижа за него, Мод. Не мога да съм му майка.
Нямаме семейство, Мод. Не могат да го вземат. Аз няма да се справя.
Г-жа Гарстън не го иска. Никой тук. - Сони!
Джордж... - Отритнати сме, Мод. Отритнаха ни.
Джорджи, ела тук. Ела тук. Ела.
Вземете си довиждане и го пусни.
Отвори си подаръка.
Джорджи...
Името на майка ти е Мод Уотс.
Не го забравяй...
Защото ще те чакам да ме намериш.
Ще ме намериш ли, Джордж?
Не го забравяй.
Хайде. - Не. Не. Не!
Пусни го... Вземете го. - Мамо!
Не, скъпи, не!
Сони!
Мамо! - Сони! Не!
Какво направи? - Мод, така е най-добре.
Какво направи?
За добро е. - Какво направи?
Какво направи, Сони?
Какво направи? - Мод...
Какво направи?
Мога ли да ти помогна? - Не, ще се справя.
Вайълет няма да идва повече?
Не. Оспорваше стратегията ни.
Приятелите са за това.
Да ни държат в баланс, Едит.
Не. Не може да има съмнения. - Движението е разделено.
Дори Силвия Панкърст е против стратегията на майка й и сестра й.
Продължаваме.
Ами ако се взривиш с някое от тези проклети неща?
Какво се случва с проклетата ви кауза?
Емили. - Добре ли си?
Мод!
Тръгвай, Хю!
Госпожо Уотс.
Елате с нас, моля. Арестувана сте.
Когато жените нападат дома на министър в парламента,
имаме анархия, която не можем повече да игнорираме.
Това трябва да спре.
Не можем вечно да държим медиите.
Интересът им в проклетите жени става все по-голям,
докато ние тук трябва да потушаваме всяка нова история.
Панкърст поема отговорност грози я затвор,
а истинските престъпници са на свобода.
В затвора ще си получи цялото внимание, което успее.
Арестувахме ключови фигури.
Накажете отговорните... Както можете.
Добре сте се почистили.
Не намерихме и прашинка динамит по вас.
Тогава защо съм тук? - О, ще те обвинят.
Ако ще и да е за нелегални събирания.
Знаеш ли, икономката точно си е била тръгнала по време на взрива.
Забравила си е ръкавиците.
Ако беше закъсняла с две минути,
как щеше да се отрази на каузата ви?
Насилието не подбира!
Взима невинни и виновни!
Кое ти дава право да изложиш живота й на опасност?
Какво Ви дава право да стоите в бунта
и безучастно да гледате как бият жени?
Вие сте двуличник. - Аз поддържам закона.
Законът не значи нищо. Аз не съм участвала в правенето му.
Оправдания. Това е всичко.
Чупим прозорци, палим неща,
защото мъжете чуват само езика на войната.
Защото ни бихте и ни предадохте и не ни остава нищо.
Не ми остава друго, освен да ви спра.
Какво ще направите? Ще заключите всички ни?
Ние сме във всеки дом. Половината хора. Не можете да спрете всички ни.
Може да изгубиш живота си, преди това да е приключило.
И ще победим.
Силвия, чуваш ли ме?
Дела, а не думи.
Пет дни. Ще ядеш ли сега?
Не!
Дръжте я здраво.
Не!
Отношението към тях става варварско, сър.
Каква е алтернативата?
Няма да ни изнудват със заплахите си.
Опасявам се, че няма да се пречупят, сър.
Ако някоя от тях умре, ще се изцапаме с кръв, а те ще си имат мъченица.
Това не може да се случи.
Или г-жа Панкърст ще победи.
Здравей, Едит. - Мод.
Мод, да те откарам ли? - По-добре не.
Оставих ти постелки в църквата. Съюзът ще се свъже с теб.
Мод? - Вайълет.
Чух, че спиш тук.
Само хляб и малко супа. Това е всичко.
По малко.
Стомахът ти няма да го приеме, след всичко това.
Каквото и да планирате, бъдете внимателни.
Ако те хванат пак, те чакат поне две години.
Може и повече. - Вайълет.
Може и по-лошо.
Малката маймунка.
Джордж ме риташе постоянно.
Как е Маги?
Работи в пералнята всеки възможен час.
Само тя може да носи пълна надница в момента.
Хайде. Хапни.
Кога нахлуха? - Сутринта. Шест ареста.
Едит, какво правиш тук? Не си добре.
Довечера в Уестминстърското абатство ще има бдение за г-жа Панкърст.
Този път няма да оцелее в затвора, Мод.
Кралят трябва да я оправдае. - Няма да я оправдае, Емили.
Трябва да го накараме. - Как?
Правителството заглушава медиите. Една колонка за взрива.
Как да ни чуят?
Трябва да си съберем силите.
Ако трябва да привлечем вниманието на света...
Отиваме при краля. Правим нещо, което той не може да игнорира.
Едит, прекалено си слаба, за да влизаш пак в затвора.
Глупости, Хю.
Мод, моля те. - Права е.
Всяко нападение я изтощава. Сърцето й няма да го понесе.
Мод.
Той ще е в Дерби в сряда.
Кралят ще присъства.
Ще има хиляди. - Ще ви спрат още преди входа.
Няма да ни забележат в тълпата.
Ще издигнем знамената пред световните камери.
Конят на краля...
Ще е трети в парадната обиколка.
Готово. - Светът ще гледа нас.
Мод, независимо от риска, не трябва да се проваляме.
Искам да ти дам това.
Едит ми го даде.
Мечти.
За много от нас е било вдъхновение.
Благодаря.
До утре?
До утре.
Ето последното от камерите, сър. Г-ца Мод Уотс.
Спи в църквата Св. Пол.
Хю, готови ли сме?
Трябват ми само 2мг от студения солен разтвор, моля те.
Не можа ли да довършиш поръчките снощи?
Какво беше?
Солен... Хю?
Хю? Хю!
Пусни ме. - Не мога.
Какво искаш да кажеш? Какво? - Съжалявам.
Даде достатъчно.
Ще закъснеем. Пусни ме. Моля те, пусни ме!
Сърцето ти няма да го понесе, Едит.
Не мога да те пусна. Съжалявам.
Дерби наближава.
Ляво, моля.
Дами и господа, стойте отляво, моля.
Пригответе си билетите.
Билетите, дами и господа.
Къде е Едит?
Не беше на гарата.
Билети, моля! - Госпожице?
Ще отидете ли на другия вход? Опашката е по-малка.
Мерси.
Ваше Височество!
Ето го.
Ваше Височество!
Ето го краля.
Ваше Височество! Насам!
Сега.
Ваше Височество! Насам!
Ваше Височество!
Насам!
Ваше Височество!
Съжалявам, госпожице. Трябва Ви зелен бадж, за да влезете.
Да помогна?
Благодаря Ви, Сър.
Извинете.
Ще намерим друг начин.
Извинете.
Извинете. Благодаря.
Пуснете господина, моля. - Благодаря.
Ела.
Извинете.
Емили.
Извинете.
Извинете ме.
Извинете много.
Извинете ме. Емили.
Емили.
Никога не се отказвай. Не предавай борбата!
Емили!
Маги!
Маги. Хайде, миличка. Хайде, Маги. Да тръгваме.
Къде ме водите?
Стой!
Извинете. Извинете.
Връщайте се на работа!
Елън, сама ще отворя!
Мод.
Това е Маги. Дъщерята на Вайълет.
Може да пере и шие.
Перфектно колосва якички и може да чисти.
Влез, Маги.
Да слушаш. Не се отваряй.
Мод.
Влез, Маги. Аз съм г-жа Хоутън.
Жената пътешественик продължава да търси свободната земя.
"Как да стигна там?"
Разумът отговаря, "Има само един път."
По бреговете на тежкия труд,
по течението на страданието.
"Друг няма."
Жената,
изоставила всичко, за което преди се е държала, извиква:
"Защо да ходя в тази далечна земя, която никой не е достигал?
Сама съм. Съвсем сама."
Във всеки вестник е.
Казват, че по улиците ще има хиляди.
Погребение за г-жа Дейвисън.
Продължаваме, Едит.
Ти ме научи така.
Ще вземеш ли това?
Дейзи. - Благодаря.
Почти 1 е, Маги. Вземи си ръкавиците и помогни на г-жа Елин.
А разумът й каза:
"Тихо. Какво чуваш?"
"Тя каза, " Чувам шума на стъпки.
"Десетки хиляди, милиони, и идват насам."
"Това са стъпките на тези, които ще те последват."
"Поведи ги."
Смъртта на Емили Уилдинг Дейвисън беше отразена по целия свят.
Насочи световното внимание към борбата за правата на жените.
Тази борба вкара в затвора повече от 1000 британски жени.
През 1918г. Право на глас бе дадено на определени жени на 30 години.
През 1925г. Законът даде правата върху децата на майките им.
През 1928г. Жените получиха равни права за гласуване с мъжете.
Гласове за жените в другите части на света бяха приети през:
1893- Нова Зеландия 1902- Австралия
1913- Норвегия 1917- Русия
1918- Австрия, Германия, Полша 1920- САЩ
1932- Бразилия 1934- Турция
1944- Франция 1945- Италия
1949- Китай, Индия 1953- Мексико
1971- Швейцария 1974- Йордания
1976- Нигерия 2003- Катар
2015- в Саудитска Арабия на жените е обещано право на глас.
Thanks to explosiveskull for the Sub www.addic7ed.com.
Hope it helped - > bozxphd